12 березня 2023 р. 21:11
Продовжуємо цикл публікацій, присвячених діяльності глобальних міжнародних організацій. До таких організацій ми відносимо структури, членами яких є переважна кількість країн світу. Важливою ознакою таких організацій є те, що прийняті ними правила та рішення активно впливають на формування певної галузі людських інтересів - політики, економіки, юстиції, спорту тощо. Сьогодні ми приділимо увагу Міжнародному олімпійському комітету.
Загальна характеристика Міжнародного олімпійського комітету
Загальна характеристика Міжнародного олімпійського комітету
Міжнародний олімпійський комітет (далі - МОК) - це міжнародна організація, створена для відродження Олімпійських ігор і пропаганди олімпійського руху. Серед цілей МОК є просування спорту та олімпійських цінностей у суспільстві з акцентом на молодіжній аудиторії. До складу МОК входить 206 національних олімпійських комітетів (далі - НОК). Штаб-квартира організації знаходиться у Лозанні. На чолі організації стоїть президент. Офіційними мовами МОК є англійська та французька.
Штаб-квартира МОК у Лозанні. Фото: вікіпедія
МОК було засновано в Парижі у 1894 році за ініціативи барона П’єра де Кубертена. Першим президентом організації став грецький комерсант та філолог Деметріус Вікелас. Цікаво, що серед президентів МОК були учасники Олімпійських ігор. Зокрема, Ейвері Брендедж брав участь у 1912 році у легкоатлетичних змаганнях; Жак Рогге взяв участь у трьох Олімпіадах (1968, 1972 та 1976 років) у парусному спорті; Томас Бах став олімпійським чемпіоном у командних змаганнях з фехтування на рапірах у 1976 році.
Емблемою олімпійського руху є п’ять переплетених кілець жовтого, зеленого, червоного, синього та чорного кольорів. Кільця символізують об’єднання п’яти континентів у межах олімпійського руху.
Олімпійські кільця. Зображення: britannica.com
Важливим символом Олімпійських ігор є олімпійський вогонь. В історії сучасних Олімпіад перший випадок запалення олімпійського вогню відбувся на Іграх 1928 року в Амстердамі. Ідея доставлення олімпійського вогню до місця проведення змагань уперше була реалізована на Олімпіаді в Берліні 1936 року, коли понад 3000 бігунів донесли факел з вогнем з Олімпії до столиці Німеччини. Господарі Олімпійських ігор іноді намагаються винайти оригінальні способи доставлення олімпійського вогню. Зокрема, перед відкриттям Олімпійських ігор 2004 року в Афінах олімпійський вогонь зробив першу в історії подорож навколо світу.
12-разовий медаліст Олімпійських ігор Пааво Нурмі запалює олімпійський вогонь у Гельсінкі у 1952 році. Фото: вікіпедія
З часів заснування МОК гаслом організації були слова "Швидше, вище, сильніше", однак у 2021 році гасло було дещо виправлено. Новий варіант виглядає наступним чином: "Швидше, вище, сильніше - разом", що має підкреслювати єдність олімпійського руху.
Олімпійський гімн було вперше виконано на відкритті перших Олімпійських ігор в Афінах у 1896 році. Автором музики став грецький композитор Спірос Самарас, слова до гімну були написані поетом Костісом Паламасом.
Членами МОК є не НОК своїх країн, а фізичні особи, яких обирає сама організація. Кількість членів МОК не може перевищувати 115 осіб. Серед них можна обрати не більше 70 осіб, які не пов’язані з певною посадою або видом діяльності:
Наразі членами МОК є 99 осіб. Цікаво, що жінки вперше були обрані членами МОК у 1981 році.
Згідно з Олімпійською хартією, керівними органами МОК є сесія, виконавчий комітет та президент.
Сесія - це верховний орган МОК, рішення якого є остаточними. Сесія збирає всіх членів організації. Звичайні сесії проводяться раз на рік. Серед функцій сесій можна виділити наступні:
Виконавчий комітет складається з президента, чотирьох віцепрезидентів та десяти інших членів. Віцепрезиденти та пересічні члени Комітету обираються на 4 роки. Комітет бере на себе відповідальність за адміністрування та керування поточними справами МОК. Серед функцій Комітету можна виділити наступні:
Президент представляє МОК та очолює всю діяльність організації. Він обирається на 8-річний термін з можливістю подовження на наступні 4 роки. У 2013 році 9-м президентом МОК було обрано німецького фехтувальника та спортивного функціонера Томаса Баха. У 2021 році його було переобрано на 4-річний термін.
Президент МОК Томас Бах. Фото: вікіпедія
Основна діяльність МОК полягає в організації роботи з проведення літніх та зимових Олімпіад. Наразі відомо, що наступні літні Олімпійські ігри пройдуть у Парижі у 2024 році. У них можуть взяти участь 206 збірних та команда біженців, яка вперше була організована на Олімпіаді 2016 року в Ріо-де-Жанейро.
Зимові Олімпійські ігри 2026 року приймуть Мілан та Кортіна-д’Ампеццо. Також МОК відповідає за організацію юнацьких Олімпійських ігор. Перші юнацькі літні Олімпійські ігри відбулися в Сінгапурі у 2010 році. Двома роками пізніше Інсбрук прийняв зимову Олімпіаду. Слід підкреслити, що відповідальність за проведення кожної Олімпіади бере на себе не МОК, а місто-господар.
МОК виділяє гроші на підтримку олімпійського руху. Зокрема, фінансування отримують НОК країн, окремі спортсмени у вигляді стипендій та відшкодування організаційних витрат, деякі непопулярні для спонсорів види спорту.
МОК бере участь у боротьбі проти використання допінгу у спорті. У 1999 році МОК підтримав заснування Всесвітнього антидопінгового агентства (ВАДА). У 2015 році МОК запропонував передати допінг-тести антидопінговому відділенню Спортивного арбітражного суду, зробивши тестування незалежним від впливу спортивних організацій.
МОК бореться з утисками та образами в олімпійському спорті. Для цього МОК утворює комісії та робочі групи, а також звертається до певних експертів залежно від специфіки окремих випадків. Також МОК проводить вебінари та поширює освітні матеріали, які мають підвищити рівень свідомості спортивної спільноти щодо утисків та образ.
МОК приділяє значну увагу освіті. Створена МОК онлайн-бібліотека містить літературу та інформацію, присвячену олімпійському руху. Освітня програма олімпійських цінностей - це серія створених МОК навчальних ресурсів, що засновані на олімпійських принципах і призначені для інтегрування у навчальний процес.
Створений у Лозанні Центр олімпійського навчання збирає будь-яку інформацію, пов’язану з олімпійським рухом. МОК поширює навчальні відео, які містять поради спортсменам, їхнім батькам та тренерам. Зокрема, серія з чотирьох відео "Голод на золото" спрямована на жінок і розповідає про фізичні проблеми, з якими можуть зіткнутися спортсменки.
Відділ медицини та науки МОК спрямовує зусилля на підтримання здоров’я спортсменів та уникнення ушкоджень. Відділ проводить дослідження у галузі спортивної медицини, публікує матеріали, проводить конференції та курси з залученням медекспертів, дослідників та спортсменів.
МОК приділяє увагу питанню можливого негативного впливу від проведення Олімпійських ігор на навколишнє середовище. Відповідно кожне місто-кандидат на проведення Ігор має представити МОК інформацію про стан навколишнього середовища та розробити план щодо мінімізації негативного впливу від організації змагань.
Корупційні скандали навколо МОК почалися за часів президентства Хуана Антоніо Самаранча. Вважається, що Самаранч витягнув олімпійський рух із тривалої кризи, долучивши до олімпійських змагань глобальних спонсорів. На жаль, разом із великими прибутками та можливостями з’явилася й корупція.
У 1992 році британські журналісти Вів Сімсон та Ендрю Дженінгз опублікували книгу "Володарі олімпійських кілець: влада, гроші та дурман". У книзі критикувалась комерційна діяльність МОК та особисто Самаранча.
Пізніше президент Міжнародної лижної федерації Марк Ходлер повідомив, що Олімпіади в Атланті (1996), Нагано (1998), Сіднеї (2000) та Солт-Лейк-Сіті (2002) були куплені коштом хабарів членам МОК. Вже за часів сучасного президента МОК Томаса Баха журналіст The Guardian Оуен Гібсон повідомив про те, що французька фінансова прокуратура розслідує корупцію, пов’язану з вибором господарів Олімпійських ігор 2016 та 2020 років.
Кілька конфліктів були пов’язані з тим, що Китай систематично порушує права людини та, відповідно, принципи Олімпійської хартії. Так, міжнародні організації з захисту прав людини та уряди деяких країн виступали проти того, щоб Пекін брав участь у змаганнях за право проводити Олімпіади 2008 та 2022 років. В обох випадках МОК став на бік Китаю, а Пекін переміг.
У 2018 році Тайвань розпочав референдум з метою змінити назву НОК з "Китайський Тайпей" на "Тайвань", наслідком чого стали погрози з боку Китаю. Цікаво, що МОК приєднався до погроз, обіцяючи в разі зміни назви зняти збірну Тайвані з Олімпійських ігор 2020 року.
Невдовзі після Олімпіади в Сочі у 2014 році розпочався антидопінговий скандал. Внаслідок скандалу було доведено, що росія мала розроблену на державному рівні допінгову програму, яка передбачала системне введення заборонених речовин в організм членів збірної, а також подальшу підміну результатів допінг-тестів. І хоч деякі російські спортсмени були відсторонені від наступної Олімпіади, однак збірна взяла участь в Іграх, а російський олімпійський комітет та російське антидопінгове агентство, винні у численних порушеннях, були відновлені у правах.
НОК України був створений у 1990 році, а згодом остаточно визнаний МОК у 1993 році. Першим головою НОК став колишній бігун Валерій Борзов. Наразі НОК очолює колишній стрибун із жердиною Сергій Бубка. Обидва функціонери є членами МОК з кінця ХХ століття. Сергій Бубка до того ж є членом виконавчого комітету, а з 2000 по 2008 рік очолював його.
За роки незалежності українські спортсмени регулярно брали участь в Олімпійських іграх і завоювали 148 нагород, серед яких 38 золотих, стільки ж срібних та 72 бронзові медалі.
У 2014 році після початку російської агресії НОК України заснував програму надання допомоги спортсменам і тренерам з тимчасово окупованих територій АР Крим, Донецької та Луганської областей. З початком повномасштабного російського вторгнення у лютому 2022 року МОК ввів санкції проти росії та білорусі.
Спільними зусиллями МОК, організація "Олімпійська солідарність" та європейські олімпійські комітети створили Фонд солідарності. Фінансова допомога була спрямована, зокрема, на евакуацію спортсменів, тренерів та членів їхніх родин із районів активних бойових дій, надання притулку та необхідних послуг, а також загальну гуманітарну допомогу у більш безпечних районах.
Вже у 2023 році МОК оприлюднив неоднозначну заяву, з якої фактично витікає можливість доступу російських та білоруських спортсменів до наступних Олімпійських ігор у Парижі. Ця заява викликала різку реакцію з боку України та її союзників. Зокрема, радник голови офісу президента України Михайло Подоляк назвав МОК у своєму Twitter "промоутером війни, убивств і руйнувань". Міністр молоді та спорту України Вадим Гутцайт зазначив у своєму facebook, що не виключає можливості бойкотування Україною Олімпіади 2024 року, якщо російські та білоруські спортсмени будуть допущені до змагань.
МОК існує понад сто років. За цей час організація досягла безперечних успіхів. Головний із них полягає в тому, що Олімпійські ігри є, поза сумнівом, однією з найвидовищніших подій сучасності, яка має серйозні рейтинги відеопереглядів у всьому світі.
Необхідно констатувати, що популярність була завойована шляхом комерціалізації, яка привела за собою корупцію. Сучасний МОК - це типова комерціалізована та політизована бюрократична структура, яка приймає будь-яке рішення, виходячи з наявної кон’юнктури.
Вочевидь, посадовці цієї структури прекрасно знають, що з "сильними світу цього" необхідно дружити. Тож заради "корисної" дружби можна занедбати навіть ті прекрасні ідеали, які були покладені в основу МОК наприкінці ХІХ століття її засновниками. МОК - черговий приклад того, як влада та гроші можуть перетворити на сміття будь-які високі ідеї.
Олег Пархітько